Darina Harmanová študovala v rokoch 1922 – 1927 študovala na gymnáziu v Liptovskom Mikuláši, 1927 – 1931 na učiteľskom ústave v Prešove, kde 1931 maturovala. V rokoch 1931 – 1932 pôsobila ako učiteľka v Batizovciach, 1932 – 1937 v Liptovskom Jáne, 1937 – 1945 v Prešove, 1945 – 1946 v Košiciach a v Bratislave, 1946 sa natrvalo usadila v Košiciach: 1946 – 1953 riaditeľka strednej zdravotníckej školy, 1953 – 1956 vedúca ošetrovateliek vo vojenskej nemocnici, 1957 – 1960 učiteľka, potom úradníčka v Spolvede, 1960 – 1976 referentka na Lekárskej fakulte Univerzity P. J. Šafárika, od roku 1976 žila na dôchodku. Pod vplyvom svojej sesternice O. Harmanovej začala písať literatúru pre deti, spoločne pripravili rozprávkovú knižku Zem si šije nové šaty (1948). Autorka detských veršíkov, básní a próz i leporel Čo rozpráva jar, Čo spieva vetrík, O stratenej hviezdičke (všetky 1948), Zázračný telefón (1955), Dobré ráno, milé deti! (1960), rozprávkových knižiek a básničiek Zlaté strunky (1961), Rastú kvietky (1962), Padá sniežik (1966), Jožkov ťažký deň, Dobrým deťom všade (1970), Moja bábika (1971), Oblačné rozprávky, Dobrý deň Vám, milé deti! (obe 1972) a Svetlo v dlani (1974) a zbierky Žili, rástli veveričky (1991).