Súbor textov (listov, úryvkov z esejí, recenzií, kritík, rozhovorov, komentárov) zoradených v knihe Spytovanie je výpoveďou s etickou dimenziou. Obaja jej autori, resp. zostavovatelia, medzi ne zaradili korešpondenciu z ostatných štyroch desaťročí, ktorú viedol vyše dvadsať rokov orgánmi verejnej moci nežiaduci (čo ale neznamená, že zároveň aj kultivovanými čitateľmi nežiadaný) Ivan Kadlečík s viacerými jemu blízkymi ľuďmi, napr. s Albínom Baginom, Michalom Gáfrikom, Pavlom Hrúzom. Korešpondencia nie je sprievodným javom pokusu o re-konštrukciu jednej etapy našich kultúrno-literárnych dejín, práve naopak, hrá dominantnú úlohu v príbehu o živote spisovateľa konfrontujúceho sa s historicko-spoločenskými okolnosťami. Každý, kto sa orientuje v slovenskom kultúrnoliterárnom priestore, vie, ako uvedené obdobie zasiahlo do osobného a umeleckého života nielen Ivana Kadlečíka, ale aj jeho priateľov, spolupracovníkov. A tak viac než knihou o Kadlečíkovi, spisovateľovi, a jeho osude, je preto Spytovanie filozofémami prestúpenou knihou o charaktere človeka. Nie je to v žiadnom prípade kniha odťažitá, neprístupná bežnému príjemcovi. Naopak, je v nej veľa gogoľovského smiechu cez slzy, slovného aj situačného humoru, no zároveň z nej cítime, že utláčanie masou prázdnej bezmyšlienkovitosti, žiaľ, nezaniklo ani v novembrových dňoch roku 1989. Zmena systému hodnôt, ktorá nás po vyššie uvedenom roku revolučnej nežnosti zasiahla, bolí oboch autorov, Kadlečíka ale o to nástojčivejšie, že na prvý pohľad popiera zmysel jeho umeleckej, esejistickej, kritickej tvorby. Je to len zdanie. Aj Spytovanie totiž napokon ukazuje, že je to opačne. Ľudí, akým bol napr. Albín Bagin, či akým je Ivan Kadlečík, dnešná doba síce uvrhla do smútku nad charakterom človeka, ktorý sa nevie, či lepšie skôr nechce zmeniť súčasne so zmenou historicko-spoločenských podmienok, ale práve táto doba, súčasná, ukazuje týmto ľuďom, že ich práca je vari ešte potrebnejšia, ako v čase, v ktorom nemohli pôsobiť v oficiálnej literatúre a kultúre. Kadlečíkovo Spytovanie je svedectvom, ktoré možno čítať ako kulturologickú sondu do minulých desaťročí, ktoré anticipuje, že potreba donquijotsky zápasiacich ľudí bude stála.