V piatok 2. septembra bude o 17.00 slávnostný krst novej knihy Gustáva Murína v bilingválnom francúzsko-slovenskom vydaní pod názvom „Svet je malý - Le monde est petit“. Kniha vychádza s podporou INALCO Paris, Hawlett Packard Slovakia a Literárneho Informačného Centra v Bratislave v parížskom vydavateľstve Langues et Mondes - L'Asiathèque vďaka zostavovateľke a autorke väčšej časti prekladu, pani Diane Lemay z parížskeho inštitútu INALCO. Diana Lemay viedla kolektív prekladateľov zložený z poslucháčov tohto prestížneho jazykového inštitútu. Kniha je súborom 25 cestovných príbehov a úvah z celého sveta rozdelených do deviatich kapitol. Tieto príbehy píše autor (ktorý doteraz vydal štrnásť kníh, z toho päť preložených a vydaných v Čechách) od roku 1989 a jednotlivo boli už úspešne publikované a verejne prezentované v Afghanistane, Arménsku, Bangladéši, Bosne a Hercegovine, Cypre, Grónsku, Indii, Litve, Macedónsku, Maďarsku, Poľsku, Rumunsku a USA; preložené sú už aj do osemnástich ďalších jazykov. Podobná kniha cestovných príbehov G. Murína má vyjsť do konca roku v Indii v jazyku hindí. Krstnými rodičmi knihy budú cestovateľ a dokumentarista Pavol Barabáš spolu so Soňou Műllerovou.
,, Viackrát som sa v exotickej cudzine pristihol pri povznášajúcom pocite danej chvíle ani nie preto, že by som ju dokázal hneď naplno vychutnať, ale preto, že som sa už vopred tešil ako ju budem opisovať svojim doma. Aký dôkaz tých čarovných, či dramatických chvíľ som však priniesol domov? Spočiatku len suveníry, fotografie, časom aj stopy na tele ako sa o mňa príliš prudko obtrela krajina, ktorou som prechádzal. Ale dnes nie je čas na prezeranie fotografií, diapozitívov ani videa z ciest. Suveníry som rozdal, stratil, alebo ich zničili naše malé deti. Jediné čo mi naozaj zostalo a čo sa mi neustále, pri ktorejkoľvek spoločenskej príležitosti rozhovoru s inými, pripomína - sú príbehy. Cestovanie prežívame dva krát. Najskôr na vlastnej koži a neskôr v nespočetných obmenách rozprávania. Snáď nie je až také prekvapujúce, že to druhé prežívanie poskytuje často viac uspokojenia a potešenia. V rozprávaní už cestovateľ tiež nie je sám, môžu sa s ním zviesť toľkí, koľkí len chcú a majú chuť počúvať. Nasledujúce príbehy sú aj o tom, o tom všetkom...“
,,Plusieurs fois dans un pays exotique je me suis surpris à éprouver ce sentiment exaltant du moment, non parce que je pouvais le savourer pleinement tout de suite, mais parce que je me réjouissais d’avance de la façon dont j’allais le décrire aux miens à la maison. Mais quelle preuve de ces moments magiques ou dramatiques ai–je ramenée chez moi ? Au début, seulement des cadeaux–souvenirs, des photographies ; plus tard, des traces sur mon corps qui témoignaient d’une empreinte trop violente du pays que j’avais traversé. Mais aujourd’hui nous n’avons pas le temps de regarder les photographies, les diapositives ou les vidéos des voyages. La seule chose qui me soit vraiment restée et qui me vienne à l’esprit chaque fois que j’ai l’occasion d’en parler aux autres, ce sont les histoires. Nous vivons deux fois le voyage. La première fois à même la peau, et plus tard dans les innombrables façons de le raconter. Et il n’est probablement pas si surprenant que ce soit souvent cette deuxième fois qui apporte le plus de satisfaction et de plaisir. Quand il raconte, le voyageur n’est plus seul ; tous ceux qui veulent et qui ont envie de l’écouter peuvent voyager avec lui. Les histoires qui suivent racontent aussi cela, tout cela…“